PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Žene se na nás temnota.
Temnota, která pohltí…
všechno.
Po tisíce let
vedou severní království Unauwen a Dagonaut
válku o zemi na jihu.
Zemi známou pod jménem Eviellan.
Po tisíce let se Eviellan úspěšně bránil.
Až doteď…
Kmeny srazil na kolena bezcitný dobyvatel,
nejmladší syn krále Unauwenu,
princ Viridian.
Princ, jehož touha po moci je tak silná,
že se celý svět třese před tím, kam povedou jeho další kroky.
Poslední naděje.
Starodávné proroctví vypráví o hrdinovi,
který přicházející temnotu porazí.
Ale po tomto hrdinovi
zatím není ani vidu ani slechu.
DAGONAUT – 4 800 KILOMETRŮ SEVERNĚ
Ragnalle?
Jsi vzhůru?
Dobré ráno i tobě.
Ragnalle?
Pane?
Pane Tiuri, zase jdete pozdě.
Bors na vás čeká.
Ti hlupáci jsou tak hluční. Takhle neulovíme ani holuba, natož jelena.
Nech to být.
Tenhle je můj.
Armane?
Seber ho.
Vážně přihlásíš syna na rytířské zkoušky?
Je načase, už mu je 15.
Armanovi bude 15 za týden. Neuvěřitelné.
Je silný jako býk.
Tiuri je prý slabý jako moucha.
No, síla není všechno, Fantumare.
Můj syn sice není silák, zato je šikovný a rychlý.
Ze strany, Tiuri.
Ránu odvrať, neblokuj.
Protiútok.
No tak!
Má bojové instinkty vycpané kachny.
Sire Tiuri.
Nuže?
Chlapec se opravdu snaží, sire.
Trochu se zlepšil.
Podíváme se.
No tak, nemáme celý den.
Tiuri!
Tiuri?
Musí se poučit.
- Svět nebude milosrdný. - Otče, já…
Tiuri, krvácíš.
Nezvládnu to.
Nikdy nebudu rytířem.
Ale budeš.
- Bors říká… - Nechce přijít o práci.
- Vím, že je to těžké. - Ne.
Nepatřím sem.
- Nepatříme sem. - To není pravda.
Kdo to byl?
Kdo byl můj pravý otec?
Říkala jsem…
- Nikdy mi nic neřekneš. - Je to minulost.
Sir Tiuri je tvůj otec.
Nemohu být jeho synem.
Můžeš.
Pokud se rozhodneš…
Pokud uděláš to, co vím, že umíš, u zkoušek uspěješ.
Staneš se rytířem.
DAGONAUT
Armana ignoruj.
Bát by ses měl mě.
Jsem Iona.
- Já jsem… - Jo.
Víme, kdo jsi.
Vaše Výsosti.
Od doby prvních králů
jsme si nevolili bojovníky, kteří nás povedou,
podle původu…
ani podle bohatství.
Protože tuto čest si nemůžete koupit.
Jen muži a ženy, co zvítězí v této zkoušce,
jsou hodni sami sebe nazývat rytíři Dagonautu.
Zítra
zahájím hry společně s korunním princem Iridianem,
synem největšího spojence Dagonautu,
krále Unauwenu.
Vaše Výsosti…
děje se něco?
Vůbec.
Máte všechny končetiny, obě oči a…
příjemný nedostatek vředů, bradavic a pleše.
Předpokládám, že si vás časem budu muset vzít.
Nebudu si muset tolik zacpávat nos.
Jste příliš milá, madam.
Sebe bych za manžela nepřál ani nejhoršímu nepříteli.
Je pravda, co se říká?
Že váš bratr dobyl Eviellan?
Princ Viridian dokázal to, co žádný z generálů za poslední čtyři generace.
Eviellanská válka skončila.
Co si asi myslí o vás?
Slíznete smetanu, zatímco on má jen…
zabíjení, krveprolití a válku.
Jeho pocity mi jsou ukradené.
Až přijde čas, uctí mě jako svého krále.
Modlete se.
I když možná bude třeba i statečných činů.
TÁBOR PRINCE VIRIDIANA – EVIELLAN
Co jsme tu dokázali…
je jen začátek.
Starý svět…
ztrácí síly.
A oheň,
který se chystáme zažehnout…
zničí vše, co ještě zbývá.
Vezmi tyto dopisy.
Vyber pět mých Rudých jezdců…
a zničte…
kohokoli…
nebo cokoli…
co se vám postaví.
Můj pane.
Vokio?
Připrav koně.
Hned.
Poslední zkušební kolo!
Rád tě poznávám.
Jsem Foldo a ty?
Jejdanánku.
Omlouvám se.
Jussipův meč prahne po mase.
Pojď ho nakrmit.
S dovolením.
Tiuri?
Soustřeď se.
Útok.
Štít.
Tiuri.
- Co z toho? - Viděls ho?
Nemá šanci.
Možná jsi menší
a ne tak silný…
ale díky tomu jsi rychlejší a je těžší se do tebe strefit.
Možná teď vypadají sebevědomě, ale zítra bude vše jinak.
Dělej to, co jsem ti říkal, a uspěješ.
Ten je náš.
Nevšímej si mě.
Vážně.
Nechci problémy.
Tvé zbraně.
Všechny.
Jo, ještě tohle.
Musím být opatrný.
Znám tě.
Říkají mi Černý rytíř s bílým štítem.
Asi kvůli černému brnění a bílému štítu…
Zmlkni!
Mohl bych?
- Mrznu… - Odstup od zbraní.
Příteli, vždyť víš.
Už dva dny mě sleduješ.
Nejsme přátelé.
Uhni se.
Doufal jsem…
že bychom si mohli promluvit.
Promluvit o čem?
Oba víme, že když princi Viridianovi jeho plán vyjde,
tisíce lidí zemřou.
Co kdybys mi dal ten dopis?
A pomohl mi ho zastavit, než všechno zničí.
Rozluč se s životem… příteli.
Kdes sakra byl?
Říkal jste,
abych se ukryl…
a napadl ho ze zálohy.
Přesně. Ukrýt se.
Na malou chvilku.
Ne na celou věčnost. Málem mě zabil.
Máte to?
Nechť hry započnou.
Protiútok.
Proč neútočí?
Tak pojď.
No tak!
Ty nulo!
Ano!
Tak jo, nebylo to hezké, ale co už.
Vyhrává?
Ne, jen neprohrává.
V tom je rozdíl.
Jezdci, na svá místa!
Ano!
To je můj bratr.
Šamanku pro vás drží uvnitř, pane.
Šamanka, můj pane.
Tvůj náčelník je mrtvý.
Teď sloužíš mně.
Bavíš se?
Nebudu vám sloužit.
Víš…
jak jsem dobyl tvou zem?
Nemám pocit, že byste něco dobyl.
Spíš jste ji zničil.
V boji na život a na smrt…
žádné místo neschová svou duši.
Tak jsem dobyl Eviellan.
Protože Eviellan znám.
Pro trochu sklizně…
sekáte a pálíte…
A myslíte si, že nám rozumíte.
Nikdy vám nebudu sloužit.
A beze mě…
se nedozvíte nic.
Už je to tady.
Nejdřív přijde temnota…
která vše pohltí.
Pak přijde bojovník, jehož síla umí
zničit i lidskou duši.
Znám to proroctví.
A teď jste věci uvedl do chodu.
Nemám teď na výběr. Nikdo z nás.
Teď sloužím tomu bojovníkovi.
Ne vám.
Mé schopnosti vám nikdy nebudou patřit.
Opravdu?
Přežil jsi to.
Vím, že jsi chtěl být lepší.
Ale přežil jsi první den.
Pět Noviců vypadlo a tys mezi nimi nebyl.
Pořád máš ještě šanci.
Myslí si to tvůj manžel?
Jen chce, abys uspěl.
A chránit své drahocenné jméno.
Sir Tiuri je dobrý muž.
Zachránil tě.
A chránil mě.
Zatímco jiní vojáci vodili Eviellany v řetězech…
On se k nám choval jako k lidem.
Získal si mou lásku.
A zaslouží si tu tvou.
Zas se to stalo.
Pořád se to děje.
Ty hlasy.
- Musíš to zastavit. - Jak?
- Soustřeď se na něco jiného. - Nefunguje to.
Musí.
Co je to?
Patřilo to tvému otci.
Nosil to každý den.
Třeba ti to pomůže.
A co náš eviellanský Novic?
Sir Tiuri zvaný trpaslík.
Proč ho tam vůbec pustili?
Všechny nás zostudí.
Nech to být, Tiuri.
Mluví z něj alkohol.
Nikdo tě nechce urazit.
Zachránils zbloudilce od smrti.
Dals štěněti jméno.
Jo.
A to je dobročinný skutek, který…
respektujeme všichni.
To štěně…
pálili, mlátili, nechali hladovět
a vytrhli ho z domova dřív, než se naučilo chodit.
Stanul tváří v tvář smrti víckrát než my všichni dohromady.
A přesto všechno…
má stále dobré srdce.
Nikdy se neotočil zády k nikomu, kdo potřeboval pomoc.
Takže…
ať si myslíte cokoli, něco vám řeknu…
Bez mrknutí oka bych dal přednost tomu štěněti před těmi povýšenci,
kteří nosí vaše jména.
Pokud vyhraje, postoupí.
Může to vyhrát?
Ano.
Jsi v pořádku?
Zmlkni a dokonči to.
Nebudeš bojovat?
Udělám to, za co mi tvůj otec zaplatil.
Nemyslel sis, že bys mě porazil?
Ne.
Můžeš vyhrát jen tehdy…
když tvůj otec podplatí soupeře.
To není pravda.
To není pravda!
Je to pravda?
- Tiuri. - Prý ho otec podplatil.
- Vyhráls. Není to jedno? - Není.
Nezaujmu místo mezi ostatními nezaslouženě.
Poslechni mě, Tiuri, a zapomeň na to.
Chci to vědět.
Co chceš vědět?
Jestli se člen této rodiny stane rytířem,
jak tomu bylo nepřetržitě po 300 let?
Či zda budu přihlížet, jak mě chlapec, kterého jsem zachránil…
chlapec, který nosí mé jméno…
poníží před celým dvorem?
Udělal jsem, co jsem musel.
Teď je řada na tobě.
Nemohu.
Nezasloužil jsem si to.
Nezasloužil?
Na výčitky svědomí můžeš zapomenout.
Svědomí sis ještě nezasloužil.
Zatím sis nezasloužil vůbec nic.
A než se tak stane, půjdeš ven a postavíš se k ostatním.
Pokud to neuděláš, tak přísahám na vše, co mi je svaté,
že se na tebe už ani nepodívám.
Jak s námi mohl stát před královnou?
Copak se nestydí?
Nikdy nebude rytířem.
- Je to podvodník. - Měl tam stát Tristan.
Myslíte, že to nevím?
Tak proč jsi tady?
Kdybys v sobě měl za nehet důstojnosti, odejdeš.
Třeba nemohu.
Možná bych rád, ale nemohu. To vás nenapadlo?
Jen si to nalháváš.
Víme, co jsi zač.
A postaráme se, aby to věděli všichni.
A dost!
Vy spratci rozmazlení!
V Dagonautu neexistuje člověk,
jenž by svému prvorozenému upřel tu šanci,
kterou teď máte vy.
A jak se chováte?
Hádáte se…
a pištíte jak banda nedokrmených podsvinčat.
Ještě jedno slovo…
a rozpářu ti kalhoty. Budeš tak prvním Novicem,
- co držel hlídku s holým zadkem. - Rozumíš mi?
A ty…
se musíš snažit víc než ostatní.
Tak se alespoň zkus chovat…
jako rytíř.
Vítám vás u vaší poslední zkoušky.
Hrobka…
ztracených.
Budete-li mít štěstí…
až se tu ocitnete příště…
budou vás tu pohřbívat.
Leží tu všichni rytíři za posledních tisíc let.
Dnes večer…
se k nim přidáte.
V příštích 12 hodinách…
duchové tohoto místa,
již některé muže vyděsili tak,
že se raději sami vrhli do propasti,
každého z vás podrobí zkoušce.
Ať se stane cokoli…
ať vás budou děsit sebevíc,
nesmíte promluvit.
Nesmíte se…
ani hnout.
A nesmíte…
za žádných okolností…
opustit…
tuto… kapli.
Když jeden z vás selže,
selžete všichni.
Rozumíte?
Poklekněte.
V tichém…
rozjímání.
A takhle vás chci zítra ráno najít.
Co to bylo?
Netuším.
- Zapálíme je? - Nemůžeme.
Nesmíme se hýbat.
A taky nesmíme mluvit.
Jednu zapálím.
Otevřete dveře.
Prosím!
Musíte mi pomoct.
- Otevřete dveře. - Co budeme dělat?
Prosím!
Třeba nás zkouší.
Třeba to jsou Šedí jezdci.
Chtějí vědět,
zda porušíme hlídku.
A co když ne?
Co když někdo potřebuje pomoc?
Pak tu není správně.
Když opustíme hlídku, víte, co nás čeká.
Hanba. Potupa.
A trýznivá smrt.
Takže seď a ani se nehni.
Prosím!
Pomozte mi!
Co to děláš? Zastavte ho!
Díkybohu.
Musíte jít se mnou.
- Nemohu. - On umírá.
- Můj pán umírá! - To není náš problém.
Potřebuje pomoc.
Prosím.
- Musíme mu pomoct. - Nemusíme a nepomůžeme.
Dej to pryč, hlupáku.
Jak je daleko?
Velmi blízko.
Ukážu vám to.
Tiuri, nedělej to.
Hned se vrátím.
Dohnali nás Rudí jezdci.
Jsem tady, pane.
Umírám, Vokio.
Zbývá mi hodina života.
Jeho muži nebudou daleko.
Pojď sem.
Pojď.
Vážně?
Tohohle jsi mi přivedl na pomoc?
Vezmi tento dopis.
Vezmi si ho.
Musíš ho doručit králi Favianovi do Unauwenu.
Rozumíš mi?
A také můj prsten.
Na důkaz, že je to ode mě.
Závisí na tom
budoucnost celého království. Ne jen Unauwenu.
Ale i Dagonautu.
To nemohu.
Při příštím úplňku už bude pozdě.
To je za dva týdny.
Odsud je to přes tisíc kilometrů. To nejde.
Ale ano.
Na Ardanwenovi.
Dej mi ten dopis.
Pojď.
Seženu v Dagonautu pomoc.
Nerozumíš mi.
Nesmíš nikomu věřit.
Vezmi ten dopis, sedni na Ardanwena a jeď.
Proč nejede on?
Ten starý hlupák?
Má míň síly než já.
Nevyjel by ani z lesa.
Musíš to být ty.
Přísahej mi.
Nikomu o tom neřekneš…
a doručíš ho králi.
Přísahej.
To jsou oni.
Rudí jezdci.
Je načase. Dej mi můj meč.
Vrať se!
- Pane… - Běž.
- Ten dopis tu není. - Musí tu být.
Nic.
Jsou tu další stopy.
Je tu někdo další.
Tamhle.
Zpátky na koně.
Panebože, to ne!
Zastav!